Ernst Petrus Marklund föddes 24 februari 1912 i Forsberget, Skellefteå som son till Per Gustafsson Marklund och Erika Margareta Eriksson. Vid knappt sju års ålder blev Ernst moderlös när Erika avled i barnsäng. Familjen var ganska fattig och inte blev det bättre av att Erika dog. Tre år efter hennes bortgång gifte dock Per om sig med Ida och familjen fick det lite bättre ställt. De flyttade till grannbyn Högnäsfors. Ida var en väldigt duktig husmor och mycket snäll mot sina styvbarn. Ernst såg upp till Ida och var tacksam för det hon gjorde.
Redan i unga år inledde Ernst sin yrkesbana. Han började att handlasta grus vid 13 års ålder, för att kunna försörja sig. Skogs- och jordbruksarbete var andra yrken han provade på. I samband med sitt giftermål 1940 med Hilda Linnéa Sabina Ågren f. 9 februari 1910 i Kvarnbyn, Burträsk övertog han sin fars jordbruk i Högnäsfors, Skellefteå. Linnéa och Ernst blev föräldrar till tre barn, två döttrar och en son. Ernst var en mycket kompetent bonde. Det han inte visste om husdjur samt jord- och skogsbruk var inte värt att veta. Under åren då Granfors kraftstation byggdes (1948-1952) arbetade Ernst där. Han ansvarade för eldningen av "pannorna".
1952 sålde familjen hemmanet i Högnäsfors och flyttade till Skråmträsk där de köpt ett hemman. Makarna bedrev jordbruk på gården fram till mitten av 1970-talet när det överläts till deras son.
Hans stora intressen förutom det egna jordbruket var jakt och fiske. Duktig hantverkare var han också. Han kunde snickra, smida, tapetsera, sy, bygga, allmänt händig var han.
Ernst var inte de stora ordens man, han var ganska tystlåten och sade inte så mycket. Med sin fridsamma humor spred han hemtrevnad omkring sig. Trots att hans hälsa blev sämre med åren ägnade han sig alltid åt olika arbeten för att förbättra och hjälpa i allt praktiskt för sig själv, samt för sina barn med familjer. Sedan ungdomen var Ernst religiös och medlem i EFS.
Han avled hastigt 27 april 1981 när han besökte kvarnen i Skråmträsk för att uträtta ett ärende. Ernst blev 69 år gammal.
Linnéa växte upp i Kvarnbyn, Burträsk som ett av åtta barn till bonden Isak Herman Ågren och hans hustru Hilda Lovisa Renman. Som äldsta dotter fick Linnéa tidigt börja hjälpa till i hemmet med olika sysslor. I ungdomen lärde hon sig att baka i en bagarstuga och hjälpte sedan grannar samt vänner med att baka enda upp till 80-årsåldern. Åren 1933-1934 var hon piga hos en familj i Åbyn, Burträsk. 1938-1939 tjänade hon som piga i Bastutjärn, Norsjö och träffade under den tiden sin blivande make Ernst.
Linnéa var en lättsam och social person. Hon tyckte om att umgås med vänner och bekanta. Mycket omtyckt var hon av sina tio barnbarn. Fem barnbarnsbarn hann hon också uppleva. Hon hade nära till skratt och gillade att skämta med folk. Ett varmt hjärta hade hon också för alla hjälpbehövande. Linnéa somnade in 23 november 1992 på Anderstorps sjukhem i Skellefteå där hon bodde sitt sista levnadsår.